Tidligere på Gotham...
Å ta et liv vil lede deg ned en mørkere sti,
enn du kunne forestilt deg.
Jeg vet for jeg har vært der.
Jeg er ikke helten Gotham trenger.
Det er en humpete vel tilbake.
Du har møtt Martin, ser jeg.
Du og jeg, vi er mer enn venner.
Vi er medsammensvorne.
Å, nei.
Du er fri fra pliktene dine, Harvey Bullock.
Fra nå av leder jeg Gotham sentral.
Hva gjorde du for å få til det?
Gotham befinner seg i hendene til en politi-morder,
som kalles professor Pyg.
Det stopper ikke før jeg har slaktet hvert svin
på Pingvinens lønnsliste.
Jeg skal finne deg.
Det håper jeg. Det er et spetakkel.
Og du er min muse, Jimmy Gordon.
Mine fortapte lam.
Jeg kommer til dere med et tilbud.
Nybakte kjeks og en mettende bolle med suppe.
Jeg har plass til seks.
Vil ingen ha nybakt gresskarpai?
Smil.
Mine barn.
Det finnes to Gothamer.
De som har.
Og de som ikke har.
Jeg vet hvordan det er...
...å ikke ha.
Men jeg sier: "Nok."
La oss la de som har
få smake hvordan det er...
...å ikke ha.
La oss begynne.
Skal vi?
Det vil være ute av veien på et sekund, kaptein.
Harvey.
Jeg ville ikke at det skulle ende slik.
Og her er vi.
Vet du hva jeg tenkte på i dag?
Vår første sak.
Da jeg ba deg om å ta med Pingvinen til enden av havna,
og skyte ham i hodet for så å dumpe ham i havet,
men det ville du ikke.
- Du syntes det var galt. - Det var det.
Om du hadde gjort det,
ville Falcone fortsatt styrt,
og mange av de som er døde, ville levd i dag.
Om jeg kunne skrudd tilbake tida,
ville jeg gjort det samme.
Du forstår fortsatt ikke hvordan byen fungerer, Jim.
Du vil være en helt.
Og Gotham trenger ikke helter.
Den trenger folk som gjør det nødvendige.
Du tar feil. Hvis du viser dem veien,
vil folket følge.
Vi får vel bare vente og se.
Når permisjonen din er over,
er det et skrivebord her som venter på deg.
Bare sitte å se på deg hele dagen?
Nei takk.
KAPTEIN JAMES GORDON
Der er perfekt. Takk.
Vakkert.
Jeg ser for meg at innsamlingen vil bli en suksess.
Om jeg vil ha Gothams rikeste familier
til å støtte barnehjemmet, må ting være perfekte.
Jeg setter pris på din hjelp, Oswald.
Ja.
- Det har oppstått en situasjon. - Nei.
Den tingen i The Narrows med din tidligere stabsjef?
Nei. Dette er mer alvorlig.
Det har med at borgermester Burke forfremmer James Gordon
til å bli kapteinen for GCPD.
Du er egentlig ikke bekymret for James Gordon.
Gi deg...
Problemet er personen som beordret hans møte.
- Jeg skjønner. - Gjør du?
Vi vet begge at borgermesteren er slu.
Noen må ha betalt ham.
Jeg ser ikke hvorfor det betyr at du ikke kan delta på middagen.
Fordi borgermesteren har forsvunnet.
Men jeg skal finne ham.
Jeg skal lære min fiendes navn,
og det vil skje en oppregning.
Og derfor kan jeg kanskje ikke rekke å komme i kveld.
Greit,
men noen av barna fremfører en sang.
Martin deltar.
Ville betydd mye for ham om du kom.
Selvfølgelig.
La meg ikke oppholde deg.
Om du tror hun er den rette,
får vi Victor til å snakke med henne.
Du skjønner vel at hun
bokstavelig talt er min eneste venn?
Jeg trenger borgmesteren.
Jeg trenger bevis.
Men hva om Ms. Falcone, og jeg sier ikke at det er henne,
har sett til at borgermesteren forsvinner...
...permanent?
Jeg kan jakte på et spøkelse mens hun forbereder sitt neste steg.
Jeg skulle ønske jeg hadde en spion hos henne. En som er stille.
Hent Martin til meg.
Hvem?
Gutten med en skriveblokk rundt halsen.
Han som ikke kan snakke.
Jeg trodde jeg gjorde meg forstått.
Pingvinen mistenker noe.
Hva snakker du om?
Han sa at han ikke kunne komme på festen
jeg holder for barnehjemmet i kveld.
Han vet at borgermesteren ble betalt for å gjøre deg kaptein.
Jeg tror han mistenker meg.
- Har du advart borgmesteren? - Jeg er ikke en idiot.
Jeg ba ham forlate byen etter møtet.
Høres ut som du er forberedt, som vanlig.
Takk for advarselen angående Pingvinen.
Ikke ring meg igjen.
Dette er Harper.
Gordon, linje én. Sier det er privat.
Sofia.
Feil. Prøv igjen.
Din drittsekk.
Flink gutt, Jim.
Eller skal jeg si "kaptein"?
Gratulerer, forresten.
Husker du at du sa
at det råtne i Gotham gikk fra høyt til lavt?
Du traff spikeren på hodet.
Politiet var lavt,
og nå er det på tide for Gothams elite
å føle smerten.
La oss starte fase to.
Jeg vil ikke avsløre meg.
Skynd deg ut for en smakebit
av hva som kommer.
Han er utenfor. La oss gå.
GCPD.
Gjør vel. GCPD.
- Flytt dere. - Unnskyld
LENGE LEVE REVOLUSJONEN!
Er de døde?
Få kriminalteknikerne hit.
Jeg vil stenge hele området. Ingen presse.
Grisen spiser den fyren.
Nå, Harper.
Unnskyld meg.
Hvor er frokosten?
Frokosten ble laget av meg ved frokost-tiden.
Det nærmer seg lunsj nå, mester Bruce.
Samme det. Bare gi meg en kaffe.
Nyter du fordelene
ved å tilbringe en til natt ute med Tommy Elliot,
og hans skurker, hva?
Det er herlig.
Jeg vet hva du går igjennom, mester Bruce.
Ja?
Jeg dro ut med vennene mine. Jeg er bakfull.
Trenger ikke å være et geni for det.
Fortapt, er hva du er.
Jeg har sett det utallige ganger hos unge menn.
Å gå til krig med et klart formål,
bare for å returnere hjem til det normale livet,
forvirret og sint.
De roter det til.
Jeg bryr meg ikke.
Du drepte Ra's al Ghul.
Hevn for dine foreldres død
har vært drivkraften din så lenge.
Du er fortapt uten den.
Jeg må ringe Tommy.
Har du glemt hvilken dag det er i dag?
- Gi meg telefonen min. - Du har det, hva?
I dag er dagen faren min tok meg med på camping.
Vi la en stein på toppen av Mount Bristol.
Vi gjorde det hvert år. Gi meg telefonen min.
Du er Bruce Wayne, sønn av Thomas Wayne.
Jo før du husker det, jo bedre.
Drikk kaffen din,
gå opp og ta på deg utstyret, fordi du og jeg,
vi skal ut på en tur.
Ifølge rettsmedisineren,
hadde begge ofrene levd ute en stund.
Mest sannsynlig hjemløse.
Se på disse kuttene.
Organene er fjernet.
- Vet du hvorfor? - Ikke ennå.
Pyg kunngjorde at hans neste offer
ville være rik og mektig.
Den høye i Gotham.
Så hvorfor dreper han de hjemløse?
Du ber en psykopat snakke logikk.
Alt han har gjort har han tenkt ut nøye.
Det var et kort på bordet på fransk.
Det sto: "Lenge leve revolusjonen."
Kanskje han bruker dem for å sende en beskjed.
Han vil ha byens oppmerksomhet.
Hvorfor?
Han sa det er en smakebit av hva som venter.
Det er en del som forsatt mangler.
Det er flest hjemløse i The Narrows,
så jeg starter der.
For en fæl første dag å være kaptein.
Ja.
Ring meg hvis du finner noe annet.
Vi sjekket alle bygninger i en radius av tre blokker.
Ingenting.
Greit. Utvid søket et par kvartaler.
Fokuser på bygninger med bevoktede lastehavner.
Kaptein, det var Lucius Fox.
Giftprøven kom tilbake.
Begge ofrene hadde natriumsulfid og klorrester på huden.
Han sier at det er vanlig i papirproduksjon.
Det er et gammelt papirverk noen kvartaler herfra
som har vært stengt en stund. La oss sjekke det.
NONPAREIL PAPIR
Forsterkninger kommer snart. Skal vi vente?
Nei.
Her borte.
Hva gjør han mot dem?
Tar deres organer.
En røykeovn?
Han koker dem.
PLETTFRI FRELSE
Harper.
Slipp pistolen, kaptein.
Skyt den drittsekken.
Slipp den!
Takk.
Du fant meg for tidlig, James.
Bordene er ikke dekket på, og maten er ikke servert
før tiden er inne.
Vil du ha et gissel? Ta meg.
Nei. Det vil jeg ikke.
Du må se min siste handling.
Sammen med hele Gotham!
Vel, det er en fin dag for det.
Vi bør gå videre.
Veldig stilfullt.
Sofia sier at du skal fremtre i kveld.
Hun er sannelig en dame, hva?
Hun har vært en venn for oss begge.
Eller har hun?
Martin.
Jeg er bekymret for at Sofia later som om hun er min venn.
Og det som er verre,
er at jeg tror hun bruker deg.
Nå...
Jeg har tenkt på dette mye.
Og dette kan ha gått to veier.
Én: Sofia kan ha valgt ut en spesiell foreldreløs, deg,
for at du skal være i veien for meg. Hun lærte deg opp,
og fortalte deg hvordan du skulle oppføre deg.
Eller:
Sofia samlet en gruppe barn,
og håpet at en ville vise meg tillit,
så jeg kunne enklere bli manipulert.
I det tilfellet er du uskyldig.
Martin.
Dette er versjonen jeg virkelig vil tro på.
Men jeg trenger bevis
for vårt vennskap.
Jeg må vite om mine mistanker er korrekte.
Og om de er det, hva planlegger Sofia,
og hvem planlegger hun det med?
Du må være mine øyne og ører.
Kan du gjøre det?
Ikke svikt meg, Martin.
Vær så snill.
Hold utkikk over hele byen etter den varebilen.
Jeg vil at enhver politimann i Gotham leter etter Harper.
Hun får ikke bli Pygs neste offer.
- Gå. - Greit.
- Greit. La oss gå. - La oss gå.
- Kaptein Gordon. - Kaptein Gordon!
Kaptein Gordon!
Er det sant at seriemorderen kjent som Pyg er tilbake?
At han er ansvarlig for hendelsen utenfor GCPD i morges?
Vi tror det, ja.
Vi har også hørt at han har kidnappet en GCPD-detektiv.
Hvordan kan du holde folkene i Gotham trygge,
når du ikke kan beskytte dine egne offiserer?
Vi er håpefulle om at detektiv Harper vender tilbake trygt.
La meg gjøre dette klart:
GCPD vil stoppe dette monsteret.
- Det er et løfte. - Om du feiler,
vil du da dyttes til side slik som Harvet Bullock?
Vi er ferdige. Takk.
Kaptein Gordon!
Hva med ryktene om at Pyg koker sine ofre?
Hvem fortalte deg det?
Er det sant?
GCPD vil stille Pyg for retten.
Det er alt.
Kaptein Gordon!
Noen lekket til pressen at Pyg koker sine ofre.
Kanskje det var Pyg.
Vi vet at han vil ha oppmerksomhet.
Hør her, Jim...
Alle på avdelingen er på din side.
Ja.
Det er noe du må se.
"Jeg håper at denne maten vil være noe kjært,
"og det er passende for huseierne,
"siden de har spist mesteparten av foreldrene,
"og har et godt øye til barna."
Det er Jonathan Swift, A Modest Proposal.
Han argumenterer om kannibalisme. Om rike som spiser fattige.
De fattige er de hjemløse.
Men hvem er de rike?
Swift snakket ikke bare om at de rike spiser de fattige.
Han nevnte spesifikt foreldreløse.
Jeg vet hvor han er på vel.
Han la igjen dette til meg.
Han gjør det han gjorde mot Harvey. Det kan være en felle.
Jeg vil ikke lede flere offiserer til deres død.
- Drar du alene? - Jeg beklager, Lucius.
Hvor er kokken Louis?
Det er en fornøyelse å møte deg personlig.
Jeg forventet deg her tidligere.
Beklager. Jeg ble oppholdt.
Jeg har gjort en liten endring i menyen.
Jeg har styrt oss bort fra haute cuisine
til noe litt mer vanlig.
Jeg kaller dem Gothams kjøttpaier.
Dine gjester vil elske dem.
Jeg lagde en nydelig engelsk lapskaus til oss
med melboller med urter, mester Bruce.
Din far elsket når jeg lagde lapskaus.
Har jeg fortalt deg hvordan jeg møtte faren din?
I London.
Han tok graden sin der. Han fortalte meg det.
Ja, men ikke detaljene.
Jeg var ferdig i militæret. To måneder.
Jeg husker ikke noe av det.
Alt er sløret. Alkohol, dop og bråk.
Kun en stor, svart sky.
En dag våkner jeg opp liggende i en bakgate,
og jeg er dekket av blod.
Vet ikke hvordan.
Jeg kom meg på beina, og gikk rett
til politistasjonen, overga meg selv,
og håpet på at de ville arrestere meg,
for godt.
De ba meg om å holde kjeft, sette meg ned og vente.
Det var en irriterende amerikaner der,
han var kledd i tennis-antrekk,
og det var faren din.
Likevel spør han meg om hva jeg har gjort.
Stiller meg spørsmål.
Og til slutt fortalte jeg ham
om ting jeg var for redd til å tenke på selv.
Det hadde bare bygd seg opp.
På det tidspunktet ropte sersjanten ved pulten på ham,
og faren din snudde seg mot meg og han sa:
"Alfred, i går kveld ble jeg angrepet i en bakgate.
"Og du begynte å slåss med gubben.
"Jeg reiste meg, og løp vekk."
Og jeg sa: "Det var ikke det som skjedde, hva?"
Han sa: "Det er det nå."
Faren din reddet livet mitt.
Hans vennskap reddet meg.
Jeg vet hva det er å være ensom,
og håpe på at verden straffer deg.
Jeg kan hjelpe deg.
- Bruce, hør på meg... - Alfred, jeg hører deg.
Jeg vil ikke snakke om dette nå.
Greit.
Dette ser deilig ut.
Steinene er borte. De må ha falt ut i bilen.
Nøklene er i posen.
- Så vakker. - Så fint å se deg, kjære.
- Takk. - Ja.
Oswald, du kom!
Se på dere to.
Så kjekke.
Jeg vet hvor viktig festen i kveld er for deg.
Jeg ville ikke kunne tilgitt meg selv,
om jeg gikk glipp av Martins opptreden.
Du kan jo finne de andre barna.
Fant du borgermesteren?
Dessverre ikke.
Jeg har ikke gitt opp håpet.
Jeg er glad.
På denne måten kan du komme på middagen min.
Jeg må sjekke kokken. Han oppfører seg rart.
Vær så snill, prøv å ha det moro.
Hei, Martin.
Hva skriver du?
Ikke lag en lyd.
Jeg er en politimann. Hvem er du?
En kelner.
Jeg leter etter en mann. Hvit, og rundt 177 cm.
Han kan ha tatt med maten. Kanskje kokken.
Kokken er på kjøkkenet.
Jeg ble ansatt i kveld.
Hva han liker, aner jeg ikke.
Det går fint.
Gjør meg en tjeneste. Finn Ms. Falcone og bring henne hit.
- Kan du gjøre det for meg? - Ja.
Hva er det i jakken din?
Jeg...
Jim Gordon er en imponerende politimann.
- Var han alene? - Det ser sånn ut.
Men...
...hva enn du liker,
så har min og min partners pris nettopp doblet seg.
Harper.
Hei, venner. Falcone-barnehjemmet
er realiseringen av en drøm.
Og en som ikke ville ha vært mulig
uten deres støtte. Så takk.
- Skål. - Skål.
Om dere kan sette dere i det neste rommet,
hvor barna har gjort klar en sang til dere.
Hvor er Martin?
Jeg ville ønske ham lykke til.
Han gjør seg klar.
Oswald, jeg har tenkt
at kanskje ting skjer for en grunn.
Å lisensiere kriminalitet var et dristig trekk,
men det ville ha ødelagt deg.
Den som utnevnte Jim Gordon som kaptein,
kan faktisk ha reddet deg.
Ved å prøve og ødelegge alt jeg har skapt?
- Oswald... - Det er nok.
Om du vil tilstå, gjør det.
Og ta konsekvensene.
Beklager at jeg avbryter.
Servitørene mine ber alle om å sette seg.
Vi vil ikke at maten skal bli kald.
Skal vi gå og spise middag?
Raska på.
Greit.
Jeg stoppet blødningen, tror jeg.
Det er det beste jeg får til før vi får deg ut herfra.
Jeg må få åpnet den døren.
- Gordon. - Kanskje jeg kan få av hengslene.
Gordon.
Idiotene glemte å ransake meg.
Er dette en av planene dine?
Nei.
Damer og herrer, som dere har skjønt,
er det en endring i programmet.
I kveld er vi stolte av å presentere
de seks glade gothamittene av Squatters Row
og Martin fra Falcones hjem og skole
for foreldreløse, i vår gjengivelse av
kjøttpai-tango.
Bob.
Fricks.
Trish.
Nunuh.
Cyrano.
Vincent.
Du så det komme
Du kan kun klandre deg selv
Om du hadde vært rettferdig Om du hadde ønsket
Skal jeg love deg At paiene ikke hadde smakt likt
Nok med det! Hvor er de andre barna?
Om du skader dem, sverger jeg...
Så frekt. Jeg er ikke ferdig.
Sitt ned.
Dra den ut, og den neste går i øyet hennes.
Oswald, nei.
Ikke.
For å svare på spørsmålet ditt, kjære,
er de andre barna og staben trygt låst inn på kjøkkenet.
Til tross for utseendet, er jeg ikke et dyr.
Martin, kan vi fortsette?
Dere har alle brukt de fattige i Gotham i årevis.
Nå skal dere få vite hvordan de smaker.
Åpne konvoluttene deres, og se på bildene.
Kom igjen.
Åpne dem!
Hvem er Trish?
Jeg tenkte dere skulle få se hvem dere spiser.
Bob, Fricks, Trish, Nunuh, Cyrano og Vincent,
fortjener alle vår takknemlighet.
Så disse paiene er...
Mennesker. Det er menneske-paier.
Mennesker.
Og dere skal spise dem.
Absolutt ikke.
Greit.
La oss prøve dette igjen.
Nei!
Spis, ellers dreper jeg gutten.
Men han er bare en foreldreløs.
Hva sa du?
Disse er lagd av mennesker.
Du kan ikke forvente at vi...
De dreper et sjøpinnsvin.
For en sløsing av god pai.
Men jeg setter pris på sentimentaliteten.
Spesielt siden du, Mr. Cobblepot, er grunnen til at jeg er her.
Meg? Hvorfor?
Jeg kunne valgt å samle hvilke som helst av de rike gothamittene
som har godtet seg av de fattige, men du
og din Pax Pingvina,
er de største fråtserne av dem alle.
Du har hugget inn på byens hjerte,
dets lungene, dens lever.
Hvorfor skulle i dag vært annerledes?
Spis, lille pingvin. Spis.
Spis paiene ellers dør gutten.
Hvis ikke alle spiser,
skal jeg jakte dere ned og drepe dere alle!
Det er det jeg vil se.
...og som mor alltid pleide å si:
"Ingen forlater bordet før tallerkenen er ren."
Det er et kompliment til kokken. Jeg elsker komplimenter.
Og Ms. Falcone...
Kun om du ikke skader ham.
Kan du hjelpe meg?
Ja.
Nei!
Han vil drepe barnet!
Kom deg vekk!
Martin!
Jim!
Kom dere ut herfra.
Gå!
Kom igjen, Jim.
Ikke gi opp.
Du kommer til å ødelegge alt.
Hvordan går det med hånden?
Jeg klarer meg.
Hvordan går det med Martin?
Han er sterkere enn han ser ut.
Du betalte borgermesteren for å gjøre Jim Gordon til kaptein.
Ja.
Og du vil at jeg skal tro at du gjorde dette ut av vennskap.
For å redde meg.
Jeg prøve å overtale deg om lisensprogrammet,
men du ville ikke høre.
Det var ingen annen vel.
Det er mulig at du er min fiende,
som vil ødelegge meg.
Du valgte å se det slik.
Valget er ditt, Oswald.
Vel...
Uansett hva begrunnelsen din er,
gikk du bak ryggen min.
Jeg vil være berettig til å drepe deg.
Men det du skulle gjøre for Martin,
det var ekte.
Ikke svikt meg igjen.
Aldri.
Jeg gir slipp på lisensene.
Men Jim Gordon kan ikke være kaptein.
Velg noen andre da.
Gordon betyr ikke noe for meg.
Herregud. Se.
- Det er Pyg! - Det er Pyg!
Det er virkelig ham.
Herregud!
- Kaptein Gordon! - Kaptein Gordon!
Er det Pyg?
Fikk du fatt i ham?
Den mistenkte kjent som Pyg, er i varetekt.
Detektiv Vanessa Harper er på vel til Gotham General
og forventes å komme seg til hektene igjen.
GCPD holdt løftet sitt.
Kaptein Gordon.
Ja?
Takk.
Kom igjen.
Hei, Alfred!
Hvordan var turen din?
Kom dere ut, alle sammen.
Ingen beveger seg.
Dette er ikke ditt hus.
Hvis jeg vil at vennene mine skal bli, blir de.
Det skal de ikke.
Butleren din går over streken.
Har du drukket sherry?
Du aner ikke hvilken fare du begir deg inn på, sønn.
Om jeg var deg, ville jeg dratt.
Ja, samme det.
Møt oss på klubben.
Kom igjen, sjåføren kjører oss.
Vel, du...
Du har vist en ny side ved deg selv i dag.
- Ikke sant, mester Bruce? - Gi deg, Alfred.
Du forteller meg en historie
om faren min og deg som skal gjøre meg tårevåt.
Men du aner ikke hva jeg går igjennom.
Du og jeg er ikke like.
Snakk med meg da.
Fortell meg hvordan jeg kan hjelpe deg.
Det kan du ikke!
Som du sa: Jeg gjorde det jeg gjorde.
Jeg drepte Ra's.
Jeg hevnet meg for mine foreldres død. Og gjett hva?
Ingenting endret seg.
Det gjorde ingen forskjell.
Hva gjorde jeg det for?
Hvordan kan du hjelpe det?
Jeg kan hjelpe deg med måten du føler deg på.
Men du må snakke med meg.
Du må se hvem du virkelig er.
Slutt å fortell meg hvem jeg er.
Jeg vet hvem jeg er.
Og hvis du virkelig vil hjelpe meg,
kan du slutte å prøve og være min far, og være butleren min.
Rengjør dette stedet.
Tommy!
Du er dagens helt.
Jeg gjorde bare jobben min.
Jeg vet du hater meg for det jeg gjorde,
men du fortjener å være kaptein.
Jeg dro til faren din for hjelp,
og jeg visste hva jeg bega meg ut på.
Det betyr ikke at jeg liker det.
Men du aksepterer det.
Fordi jeg fortjener det.
Akkurat som at Gotham fortjener lov og orden.
Og jeg skal sørge for at det skjer.
Tror du ikke jeg vil det også?
Jeg er ikke din fiende, Jim.
Det vil jeg aldri være.
Fant du ut av noe?
"Jeg så at Sofia
"kysset en politimann."
Er det sant?
Martin, du er en god venn.
Når det gjelder Sofia,
må hun svare for det hun har gjort.
Det lover jeg.
Tekst: Madelene Martinsen
Norwegian